Декларирам, че ще използвам предоставените материали от електронната библиотека съобразно чл.24, ал.1, т.9 от ЗАКОН ЗА АВТОРСКОТО ПРАВО И СРОДНИТЕ МУ ПРАВА единствено и само за научни, културни и образователни цели, без извличане на търговска полза, без търговски интерес и без цел печалба.Не Да
Nuclear-Medical Methods for Diagnosing of Abnormal Parathyroid Glands in Primary and Secondary Hyperparathyroidism // Нуклеарно-медицински методи за диагностика на абнормни паращитовидни жлези при първичен и вторичен хиперпаратиреоидизъм
![Thumbnail](/bitstream/handle/nls/3290/Thesis%20Summary_Albena%20Botushanova_2019.pdf.jpg?sequence=7&isAllowed=y)
Дата
2019Автор
Ботушанова, Албена
Botushanova, Albena
oa@mu-varna.bg
Резюме
Първичният хиперпаратироидизъм (ПХПТ) се дължи на свръхпродукция на паратироиден хормон (ПТХ) от една или повече абнормно променени паращитовидни жлези и води до развитие на хиперкалциемия. Доскоро считан за рядко заболяване, в последните години с навлизане в клиничната практика на рутинно изследване на нивата на серумния калций се установи, че неговата честота е приблизително 42 на 100 000 и в голямата си част от случаите протича безсимптомно. Първичният хиперпаратироидизъм (ПХПТ) се среща 2 до 3 пъти по-често при жените, като честотата му нараства с възрастта и достига до 4 на 1000 при жени над 60 годишна възраст. Класическите прояви на първичния хиперпаратироидизъм като: нефрокалциноза, нефролитиаза и osteitis fibrosa cystica се срещат рядко в наши дни. Повечето от пациентите с това заболяване са асимптоматични и заболяването се диагностицира по промените в серумните нива на калций, фосфор и ПТХ. При повече от 85-90% от пациентите причината за ПХПТ е наличие на солитарен паратироиден аденом, като в останалите 10-15% се дължи на първична хиперплазия на паращитовидните жлези. Primary hyperparathyroidism (PHPT) is due to excessive production of parathyroid hormone from one or more abnormal parathyroid glands and causes hypercalcemia. Secondary hyperparathyroidism (SHPT) is characterised by increased secretion of PTH, usually much higher than in PHPT, as a result of other concomitant diseases which lead to profound and prolonged hypocalcaemia. In SHPT, more than one parathyroid gland is affected. Considered a rare disease in the past, the incidence of PHPT has changed dramatically during the last thirty years with the introduction of routine calcium measurements and is now considered to be approximately 42 per 100 000 persons. Women are affected more frequently than men, in a ratio of approximately 3:1. PHPT occurs predominantly in individuals in their middle years, with a peak incidence between ages 50 and 60 years and can reach 4 cases per 1 000 persons in women after their 60s. At the time of diagnosis, most patients with PHPT do not have classic symptoms like osteitis fibrosa cystica, nephrocalcinosis, nephrolithiasis, or signs associated with the disease. Symptomatic PHPT is now the exception rather than the rule, with more than three-fourths of patients having no symptoms making detected changes in the blood values of calcium, phosphorus and parathyroid hormone (PTH) to be the only reason for diagnosis.
By far, the most common lesion found in patients with PHPT is the solitary parathyroid adenoma, occurring in 85%-90% of patients, while in the rest, 10%-15% of primary hyperplasia of the parathyroid glands is present.